Pura passió pel motor
Antoni Puigdellívol. Els més de cent cotxes que ha tingut al llarg de la seva trajectòria com a conductor certifiquen la gran afició que ha viscut pel món de l’automoció, que li ve de família.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/16/657e26fc9039e.jpeg)
Pura passió pel motor
N'ha conduït (i tingut en propietat) un bon grapat, de cotxes, Antoni Puigdellívol. “Més de cent”, xifra” l’empresari i exministre durant el govern liberal. Però d’entre la llarga llista n’hi ha que aprecia especialment, perquè d’aquests ja no se’n veuen pas rodant per les carreteres: el Peugeot 201 fabricat descapotable l’any 1937, de 8 kw, amb 77.400 quilòmetres a les espatlles i dels que s’engega amb maneta. Tot un clàssic de l’elegància. El va comprar fa una dècada a un col·leccionista francès i ara llueix quiet entre els nous models al seu concessionari Centre de Prestigi. “Ha tingut, amb mi, tres propietaris. Els dos anteriors eren dos grans aficionats als vehicles clàssics i el duien a exposicions i concentracions. Em va fer molta il·lusió comprar-lo, perquè aquest model és molt difícil de trobar”, explica.
I quin va ser el primer vehicle amb què va conduir, Puigdellívol? Va ser un MGB descapotable. Amb els anys en vindrien molts més, entre els quals un Mini Cooper S, un Porsche 911, un Renault Gordini, un Alpine Renault, un parell de Barquettes... Amb la majoria, a més de rodar amunt i avall com un conductor estàndard, també va córrer força, com a participant de ral·lis que era en l’època de joventut. “Entre 1965 i 1978 vaig competir molt. A casa patien força, però mai vaig tenir cap accident, vaig tenir molta sort”, rememora. Eren els temps en què l’automoció es vivia amb molta força a Andorra i compartia carreres amb altres joves del país, com Joan Vinyes, Josep Ramon March, Joan Aleix, Toni Riberaygua (pare)... “Llavors hi havia molta afició, ara tot s’ha fet molt professionalitzat, ha canviat completament”, assevera. I des d’aquells anys a ara ell també s’ha “calmat molt” com a conductor. Avui, a diferència d’aquells anys en què trepitjar a fons l’accelerador era un repte i un vici, entén la conducció des del punt de vista del plaer de gaudir del viatge i del que ofereix la revolució tecnològica que ha viscut –i encara s’hi troba completament immers– el sector de l’automoció. A l’empresari, el veuran ara circulant amb Peugeot 3008, del qual se’n confessa un “enamorat” perquè és un vehicle “molt avançat en tecnologia” i que ha fet un salt ben gran cap a l’era digital. “I m’agrada especialment perquè està molt adaptat per conduir per la neu i pel gel... i la qüestió musical és genial, perquè sent molt i molt bé”, conclou. Bona música i calma, doncs.
Examinat per l’enginyer vehils
Antoni Puigdellívol pertany a les generacions que van passar l’examen de conducció amb l’enginyer de Phasa, Vehils, a la zona on avui hi ha la carretera general que puja cap a Encamp. Era l’any 1964 i ell tenia els 18 acabats de fer. “Llavors la prova era molt senzilla, havíem de fer quatre manio