Cicatrius
Viure és exigent i aquell que viu s’exposa a ser ferit, però les nostres cicatrius són la millor mostra que hem estat més forts que l’adversitat
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/19/6581b1fea202e.jpeg)
Cicatrius
Tots tenim cicatrius. De fet tenim dos tipus de cicatrius. Comencem per les cicatrius del cos, cicatrius que ens mostren que hem pogut superar aquella ferida, aquell accident o aquella malaltia. Cicatrius de les quals no hem de sentir vergonya ja que ens diuen, cada cop que les mirem, que seguim vius. Però també tenim cicatrius a l’ànima. La traïció, l’engany, la decepció o la mentida formen part de la vida i de les relacions humanes. Un acomiadament, un amor que s’acaba o la mort d’una persona estimada poden deixar-nos una cicatriu profunda a la nostra ànima. Les nostres cicatrius són la millor mostra que hem superat l’adversitat. La nostra història de resiliència s’escriu en forma de cicatrius, cicatrius que, en llegir-les, les hem de veure com una bona mostra de la nostra fortalesa.
Amb les ferides hem de ser expeditius i netejar-les sense més dilació. Si no tens cura d’una ferida se t’acabarà infectant i provocant problemes. De la mateixa manera, amb les ferides de l’ànima, hem de tenir cura i guarir-les amb molt de compte. Conec persones que per no guarir una ferida de l’ànima han renunciat a tornar a estimar, a tornar a confiar en una persona o a tornar a gaudir de la vida amb calma i pau. El temps mai cura res per si sol. De fet has de ser tu mateix qui tingui cura de les teves ferides, qui les netegi, qui les desinfecti i qui les guareixi amb l’objectiu de deixar-ho ben net i tancat. Jo tinc moltes cicatrius. Algunes al meu cos i algunes a la meva ànima i de totes elles n’he extret un aprenentatge.
L’adversitat per si mateixa no té res a dir-nos i ho té tot a dir. No és ella la que ens ensenyarà res, som nosaltres els que hem d’aprendre amb humilitat del que ha passat. Mira les teves cicatrius i mira el missatge que tenen per a tu, elles t’animen a fer que aprofitis aquesta vida que tenim, que visquis intensament i que no deixis res per demà. Som més forts del que creiem, tenim més recursos dels que creiem. T’animo que transformis les teves cicatrius en quelcom bonic. T’animo que transformis les teves cicatrius en el teu motor. Et proposo quatre consells perquè puguis tenir cura de les teves cicatrius. Per començar no et quedis ancorat al dolor. Prem la ferma decisió que vols sanar la ferida i que vols reconstruir-te.
El meu segon consell és que aprenguis del que has viscut i del que t’ha passat i per fer-ho has de poder analitzar-ho lliure de culpa i de vergonya. Comença a reconstruir-te però centra la teva atenció en allò que vols en comptes de centrar-la en tot el que has patit. Deixa el passat al passat i focalitza la teva atenció i energia en el present i en el futur. El meu darrer consell és que donis bellesa a aquestes cicatrius. Saps com pots fer-ho? Doncs donant un significat correcte al que ha passat: que has estat més fort que l’adversitat.