L'hora dels millennials
Del carrer a l'escenari
El rap és la gran passió de la vida de l’Adrián Gómez Martos.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/17/657e5a4311a19.jpeg)
Del carrer a l'escenari
El rap és la gran passió de la vida de l’Adrián Gómez Martos. Només té dinou anys i viu independitzat dels seus pares. Una condició que diu que havia de complir per assolir certa llibertat que li permetés fer el que sempre ha volgut fer. “Vaig començar a treballar fa anys perquè volia desenvolupar aquesta passió i volia crear un petit estudi de gravació casolà al meu pis. I ara ho estic fent”, comenta.
Té una veu potent i prominent, estranya per a un noi de dinou anys i ideal per a un raper. Participa en diversos projectes musicals gestats a Andorra, com Sytemap System o Versus Norte, amb altres joves apassionats del rap del Principat. Diu que el seu art surt del “rebuig i el disgust amb la societat i també amb nosaltres mateixos. És una via d’escapament per als nostres problemes i amb la música ho podem fer extensiu a més joves en la nostra situació”. Per a agafar-se a aquesta via d’escapament, van començar a rapejar i a fer batalles de galls (duels dialèctics a ritme de rap) reunint-se en parcs i places, i van anar sumant components al grup de forma espontània.
Als inicis, s’emmirallaven a un seguit de referents nacionals i internacionals, des dels andorrans VeloziRAPtors, fins a grans estrelles reconegudes mundialment com Kase.O, Notorious B.I.G, Natos y Waor o 2pac. Tot el que han fet i han après en el món del rap ha estat de manera autodidacta, amb l’ajuda d’internet i seguint els passos dels seus ídols.
Amb Versus Norte han creat una sèrie d’esdeveniments, formant una competició de batalles de galls amb una gran participació i acceptació. L’últim d’aquests, va tenir lloc a la discoteca La Loca sota el lema Andorra en el mapa, que representa la seva voluntat d’obrir el país al món del rap. “Aquestes competicions s’estan fent amb molt d’èxit a nivell mundial i aquí encara no havien arribat. Era una manera de dir al món que existim, que fem coses, que aquí també hi ha gent a qui li agrada aquesta cultura”, remarca.
De cara al futur, l’Adrián vol seguir el camí de la música, ja sigui rapejant o gravant les seves pròpies cançons i ajudant altres persones que vulguin seguir el mateix camí a Andorra, tot i que té clar que “som totalment amateurs, no pretenem fer la competència a ningú ni fer diners amb això, però ens agrada gravar-nos les nostres cançons i si algú té algun projecte i vol provar de gravar una cançó també el podem ajudar”.