ACB LLIGA ENDESA
Fi de curs a les portes del play-off (72-66)
El MoraBanc cau a Màlaga i acaba a un triomf del vuitè el dia que s’acomiada Andrew Albicy
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/18/6580476ee592e.jpeg)
Fi de curs a les portes del play-off (72-66)
El MoraBanc Andorra va perdre ahir a Màlaga 72 a 66, en un duel que va ser la metàfora perfecta del que ha estat aquesta temporada, que amb la derrota, també es va donar per tancada. L’equip es va quedar sense opcions de ser al play-off a l’última jornada, per només un partit de diferència amb el vuitè classificat, que, ironies del destí, ha acabat sent el Baxi Manresa de Joan Peñarroya.
Els andorrans van començar el partit responent amb un parcial de zero a dotze, a la cistella inicial de l’extricolor Giorgi Shermadini. Aquest va ser el preludi d’una primera meitat en què els d’Ibon Navarro van arribar a guanyar de fins a 14 punts, encara en els primers compassos del segon període, Luís Casimiro es veia obligat a aturar el xoc, per tal que la sang no arribés al riu. Aquest va ser el punt d’inflexió d’un Unicaja que va treure per primera vegada tot el seu potencial. Un parcial a favor, de 23 a 2, va tornar els de La Costa del Sol al capdavant i va enviar el partit al descans amb un ajustat 40 a 38.
La resta de duels en els quals s’havia de fixar el MoraBanc Andorra també estaven oberts de bat a bat i l’esperança d’acabar enduent-se la lluita per la vuitena plaça seguia ben viva.
La represa va dibuixar un escenari en què tots dos equips va començar amb un intercanvi de cistelles, que va derivar en un i errades, la majoria des del triple. Walker no trobava la manera d’anotar, tot i intentar-ho, i el MoraBanc sumava gràcies a accions molt ràpides. Els malaguenys trobaven un bon aliat en Kyle Wiltjer i el frec a frec es va mantenir fins a la conclusió del tercer període, que deixava els del Principat cinc punts a sota.
L’últim període podia servir per allargar la vida del MorBanc Andorra aquesta temporada, o per apagar els llums d’un curs en què es recordarà més d’un partit per haver caigut per la mínima, després de remar molts minuts. Malauradament, va ser aquest l’escenari. Jelínek posava al davant els d’Ibon Navarro en anotar tres tirs lliures a l’enèsima falta que van rebre. Ara sí, els col·legiats es van decidir xiular-la, restaven dos minuts. Però l’avantatge va ser un miratge. Els locals van fer aparèixer la seva qualitat amb Jaime Fernández i Shermadini, coneguts de la parròquia andorrana, per sentenciar el xoc. 70 a 66 a un minut per al final i poc més a dir. Ahir no va faltar entrega, tampoc circulació de pilota ni opcions de llançament, però si encert. De fet, amb l’Unicaja, Andrew Albicy, que sempre hi és, va estar negat.
FINAL i COMIAT D'UN LIDER
L’explicació més lògica al matí negre del base francès és que, inevitablement, tenia massa emocions al cap i al cor. Un cop acabat el duel, Albicy va reconèixer que, amb el partit d’ahir, s’acabava el seu cicle defensant la tricolor. Després de tres temporades exercint de director de joc, busca nous reptes i ho fa valent. No sap on anirà, però sí que té clar que no seguirà a Andorra. “Volíem gaudir de l’últim partit junts, estic content de com hem jugat”. El 16 del MoraBanc va acabar amb un discret 1 de 8 en tirs de camp, cinc rebots i les mateixes assistències, en el que era el seu últim ball al Principat. Ell i el club han crescut al mateix ritme en aquest període. Als 29 anys, emocionat, reconeixia que “estimo Andorra i el club, només els puc donar les gràcies”. Han sigut tres anys on ha jugat una copa del rei, dos play-offs pel títol i, enguany, ha conduït l’equip fins a les semifinals de l’Eurocup, amb tant encert que ha acabat sent inclòs a l’equip ideal de la competició. Andrew Albicy diu adéu al MoraBanc amb els deures fets i deixant el llistó molt alt. El seu substitut tindrà molta feina.