Baines marxa de l'Inter sense cap rancúnia
Per al tècnic navarrès, “el desgast i la pèrdua de sintonia” han estat els motius per no seguir
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/19/65811684e90e9.jpeg)
Baines marxa de l'Inter sense cap rancúnia
L’Inter Club Escaldes va comunicar a principis d’aquesta setmana que Adolfo Baines, el tècnic del doblet i el capità del vaixell durant l’innegable creixement orgànic del club en aquests dos anys, no seguiria la temporada vinent a la banqueta escaldenca. Una decisió difícil d’entendre en un tècnic que ha guanyat Lliga i Copa i que el club va argumentar com que ambdues parts “no han arribat a un acord per renovar el contracte que expirava al final de la temporada”.
“Sóc conscient de l’estupor que ha pogut causar la notícia i li reconec que jo he estat el primer sorprès” va introduir Baines, en una conversa amb el Diari. “Quan dues parts tenen la voluntat d’arribar a un acord, s’acaba arribant a un acord. S’ha al·ludit a diferències econòmiques, que no deixa de ser un eufemisme per disfressar o maquillar una pèrdua progressiva de sintonia i des desgast per ambdues parts”, va explicar. L’entrenador navarrès va deixar clar que si fos per ell hauria seguit a la banqueta de l’Inter. “Marxo amb la sensació que la meva sortida s’ha produït abans d’hora. Ja pensava en la propera temporada i m’havia marcat nous reptes amb l’Inter de cara al curs vinent”. Semblava inevitable que l’extècnic de l’equip escaldenc es referís al soroll extraesportiu “extern”, puntualitza, que es va generar al voltant de l’Inter, sobretot després de les semifinals de Copa i el suposat arranjament del partit amb el Sant Julià. “No va ser gens agradable. Això sí, des d’un principi vaig tenir molt clar que els meus jugadors eren absolutament innocents i no tenien cap tipus de responsabilitat amb tot el que es deia. No vaig dubtar mai i confio cegament en ells”. El tècnic va subratllar que “de vegades actuar per omissió comporta malentesos i interessos amb l’objectiu de fer mal a una persona”. Baines va cloure assegurant, amb un cert to de resignació, que “he cregut en aquest projecte des del principi, des del minut zero. Potser m’ho he cregut massa i tot”.