“Reptes com l’Escanyabocs de Ferro no n’hi ha enlloc”
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/15/657c6a9485656.jpeg)
49038.jpg
Pel nom sembla que t’hi hagis de deixar la pell, però veig que més aviat és un cap de setmana per a tota la família.Tot i que per inscriure’s cal tenir més de 14 anys, la intenció de l’Escanyabocs ja és una mica aquesta: una activitat oberta a tothom que vulgui tastar en un cap de setmana el màxim d’experiències esportives a la muntanya.
També al nucli urbà de la Seu, segons el programa.Des del principi hem volgut que hi hagués participació de la gent i les entitats de la Seu. En certa manera, l’Escanyabocs neix d’un fracàs: el 2007, un grup de Barcelona ens va proposar d’organitzar “un festival de muntanya”. Es van fer un parell de proves, però no va anar bé perquè els organitzadors no coneixien el territori i la gent va quedar descontenta.
I a l’any següent se’n va encarregar vostè.Amb molta altra gent. Amb el regidor d’esports d’aleshores, el Lluís Biosca, vam veure que hi havia un potencial molt bo en aquella idea, perquè llavors no es feia res semblant, i vam pensar a organitzar-ho tot de nou però amb gent d’aquí. Crec que aquest va ser el nostre gran encert.
Qui va batejar l’esdeveniment?Em sembla recordar que va ser un membre del club ciclista de la Seu. L’escanyabocs és una planta de muntanya que antigament es deia que servia per espantar les bruixes, i ens va semblar a més que és una paraula que transmet una certa idea d’esforç, adient per a un esdeveniment esportiu.
Si més no va espantar els mals averanys pel que fa a la participació.En la primera edició, el 2008, hi va haver 305 inscrits; l’any següent n’hi va haver gairebé el doble; i la participació va anar creixent any rere any fins al 2012, que hi va haver 1.315 inscrits. Després ha baixat una mica, fins als mil i escaig de l’any passat, però també s’ha de tenir en compte que, a banda de la crisi, els darrers anys hi ha hagut una proliferació molt gran de les curses de muntanya.
Com és que n’han sorgit tantes?Penso que pels reptes (potser excessius, en alguns casos) que plantegen als participants. I en part també perquè han popularitzat la idea que tothom pot fer-ho tot, quan en realitat no és així.
Us heu fixat cap sostre en el nombre de participants?Pensem que fins als dos mil participants ho podem gestionar bé, gràcies sobretot a la feina de les entitats, que s’encarreguen de la part tècnica i cerquen els voluntaris (uns 170 enguany) que hi col·laboren. El que volem promoure ara és que cada participant s’inscrigui en més d’una prova. En aquest sentit, l’Escanyabocs de Ferro, que comprèn quatre proves, és el nostre tret més significatiu. No hi ha enlloc un repte com aquest.
Heu considerat estendre l’Escanyabocs a Andorra?Andorra ja té una oferta molt completa en aquest àmbit. Tanmateix, tenim molts participants andorrans, sobretot en la prova de BTT.