Tonet Armengol
“L'arquitectura marca el dia a dia i no en som conscients”
Essència d’arquitecte. Andorrà i llicenciat fa poc. En el seu projecte final de carrera va idear una ambaixada per a Andorra a Brussel·les. A partir de setembre, anirà a treballar a Suïssa.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/16/657d754c14ac5.jpeg)
“L'arquitectura marca el dia a dia i no en som conscients”
Ha ideat com podria ser l’ambaixada d’Andorra a Brussel·les?
Sí, és el projecte final de carrera d’arquitectura, que és una nova ambaixada d’Andorra a Brussel·les i vaig obtenir un 10.
Com és aquesta ambaixada?
És un projecte relativament gran, bastant més gran que l’ambaixada que té ara Andorra a Brussel·les, que és petita. Es troba enmig del principal barri europeu de la ciutat i comparat amb la mida dels edificis europeus, que són grans, té més caràcter.
Que vol dir amb més caràcter?
Més caràcter i més entitat perquè és un edifici que està pensat per tenir una ambaixada dins i no un edifici antic, comprat i reconvertit en ambaixada, com el d’ara.
Què inclou aquest edifici?
Una part pública, és a dir, d’atenció a l’usuari; una sala d’actes o d’exposicions. També hi ha una zona de recepcions, més oficials, una àrea més privada on el públic no hi té accés. A més d’una part d’oficines i de venda per al servei i la casa de l’ambaixador.
Ha tingut en compte aspectes com la llum o el clima?
Es juga molt a obrir l’edifici en la façana sud per la captació lumínica i la part nord és totalment opaca, que és la façana que obre cap al carrer i que recorda una mica un búnquer, com una part més protegida i segura.
Per què va decidir estudiar arquitectura?
Ui, jo arquitectura des que era petit, la meva il·lusió era tenir un Lego i muntar-lo, m’ho passava millor que jugant a futbol. I quan més difícil fossin els legos, més content. Per a la part més creativa vaig estar en una escola d’art a Andorra. Bàsicament era la carrera que combinava la part tècnica de construcció i la part artística. Si hagués d’estudiar una altra vegada tornaria a triar arquitectura.
Ara anirà a treballar a Suïssa, és difícil aconseguir feina a Andorra o Barcelona d’arquitecte?
Trobar-ne, el que se’n diu trobar no, però una feina digna ho és molt. Per tallar maquetes o per fer detalls de portes n’hi ha molta, però que alguna persona et correspongui i et doni un salari per viure o que no se li hagi de reclamar un salari és impossible. És molt complicat. Jo ja vaig treballar allà i les condicions que s’ofereixen són la nit i el dia.
Per què creu que és important l’arquitectura per al món?
És el que vius cada dia: on dorms, passeges o treballes. La manera de crear els edificis canvia la manera de fer de la gent. Una oficina ben distribuïda i il·luminada, no és el mateix que un zulo petit i fosc on acabes de mala de llet. Una sala d’oficines pot ser tancada, la qual promociona que la gent treballi per si sola i no es relacioni o oberta sense ni un envà.
Així doncs, l’arquitectura és molt important inclús per a la nostra salut?
Sí, sí, salut, la manera de fer i la forma de relacionar-se. Sense adonar-nos-en l’arquitectura és el que ens marca el dia a dia i no en som conscients.