Jesús Bach Mestre
“Si escrius imitant l'estil d'un altre, seràs un mal escriptor”
L’experiència màgica de les paraules. Dissabte passat va fer un taller de literatura fantàstica per a infants a l’Espai Ermegol. Avui hi torna per parlar de ‘La literatura oral i escrita: el món màgic dels Pirineus’.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/17/657e728d60f08.jpeg)
“Si escrius imitant l'estil d'un altre, seràs un mal escriptor”
Un taller de literatura fantàstica és més fàcil amb infants que amb adults?
No s’ho pensi. Des de la meva experiència com a professor en l’àmbit universitari diria que no hi ha edat per exercitar la imaginació; i a partir de la pluja d’idees inicial, com més temps dediques a treballar el text millor és el resultat, és clar.
Què és literatura fantàstica i què no ho és?
Un bon exemple de literatura fantàstica és la sèrie de novel·les de Harry Potter, o Eragon. En canvi, no hi inclouria les novel·les de ciència-ficció, que és un altre gènere ben diferenciat.
La màgia és un dels ingredients imprescindibles del gènere?
La màgia o bé fets extraordinaris, en el sentit de situar-se més enllà del que entenem com a possible al món real. Però també és fonamental que els fets estiguin narrats de manera versemblant, perquè si el relat és massa irreal no acabarà d’arribar al lector.
Hi ha més similituds que diferències entre els relats fantàstics clàssics i els actuals?
Com tots els gèneres literaris, també la literatura fantàstica segueix uns patrons que s’han de reinventar constantment per seguir l’evolució dels temps i mantenir la capacitat de sorprendre el lector. Això és bàsic.
No deu ser fàcil sorprendre el lector actual, acostumat a un flux frenètic d’informacions de tota mena.
Tot i així, sempre hi ha la possibilitat de trobar nous recursos estilístics per capturar l’atenció del lector. És per això que és tan important que com a autor sàpigues elaborar el teu propi estil, perquè si escrius volent imitar l’estil d’un altre autor o d’un altre temps sempre seràs un mal escriptor.
L’evolució dels entorns virtuals, i especialment dels videojocs, són una nova font per a la literatura fantàstica?
Per a un escriptor, tot bagatge cultural pot esdevenir una font; però pel que fa al món audiovisual en general penso que és perjudicial per a la literatura.
Per què ho diu?
Vivim en una societat en la qual el temps és un bé escàs, la qual cosa ens du a intentar fer les coses de la manera més ràpida possible, i sovint també amb el mínim d’esforç possible. De manera que entre llegir un llibre o veure l’adaptació cinematogràfica la majoria tria la pel·lícula perquè en dues hores ja s’ha assabentat de la història, i sense haver d’esforçar-se gaire. Però no s’adonen que sense esforç, si no l'exercitem, la imaginació acaba per atrofiar-se.
A la conferència d’avui parlareu de la tradició oral al Pirineu, quins trets específics en destacaríeu?
Pel que fa a literatura fantàstica, es troben temes que es repeteixen amb variacions a molts indrets, com ara les roques associades a gegants; els follets; o la dona, bé com a bruixa, bé com a fada; però no es pot parlar d’un imaginari específic del Pirineu.