ANDREU CASANOVA
“Si tots acabem amb parella de Tinder, l'app desapareix”
L’actor presenta el 8 de març a la sala de festes del complex d’Encamp el monòleg ‘Tinder sorpresa’, una mirada còmica sobre les aplicacions per lligar. Les entrades ja estan a la venda a ‘www.morabanc.ad’.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/17/657f2eeacd67e.jpeg)
“Si tots acabem amb parella de Tinder, l'app desapareix”
Puc deduir a què es refereix el joc de paraules del títol.
És exactament el que està pensant. Fent servir Tinder et trobes amb cada sorpresa que no vegis...
Tant de joc teatral tenen les aplicacions per lligar?
Doncs sí, bàsicament perquè estan molt de moda. Hi ha hagut un canvi social molt fort i ara tothom lliga a través d’aquestes apps, i sembla que si no les tens no trobaràs parella ni gent amb qui quedar.
Així ho veu?
És evident que Tinder, per exemple, ha agafat molt de pes: s’ha fet un forat important, i fins i tot patrocina algun equip de futbol de la lliga anglesa. I és una app que et trobes a pràcticament qualsevol país del món. És una passada.
Si t’ho muntes bé pots fer ‘couchsurfing’ sexual...
Exacte, uns dies abans de marxar de vacances ja pots començar a interactuar amb persones del lloc que visitaràs. De fet, fa poc es va conèixer el cas d’un noi belga que durant dos mesos s’ha dedicat a recórrer Europa sense gastar ni un sol euro en allotjament, perquè dormia en cases de noies que anava coneixent per Tinder...
Quines han estat les seves fonts d’inspiració?
Hi ha una mica de tot. Des d’experiències pròpies, reals i totalment verídiques, fins a d’altres que m’han explicat amics i coneguts, passant per històries que veig als mitjans de comunicació.
Fins a quin punt ha hagut de ‘retocar’ les històries?
Doncs he de dir que algunes són tan surrealistes i gracioses, que pràcticament no m’ha calgut guarnir-les. La realitat supera la ficció en molts casos.
Va, expliqui’n alguna de seva.
Amb una noia, tot just havíem acabat de sopar, i em pregunta, a boca de canó, si m’agrada xuclar el dit gros del peu de la meva parella. Li dic que no. I ella, estra-nyada: “com? No ho has provat mai?”. I jo, “és que jo començo xuclant des de dalt, i molt malament se m’hauria de donar per arribar fins a baix i que no em diguin que m’aturi una estona en un punt intermedi”. El desenllaç el deixo per al dia de l’espectacle.
El seu és un xou només per a usuaris de Tinder?
En absolut, tot i que directament o indirectament he comprovat que una gran majoria de públic està vinculada d’una manera o altra a Tinder. Si algú no n’és usuari, segur que coneix algú que en té, o potser aquella mateixa persona l’ha fet servir durant una temporada.
Interactua molt amb els espectadors?
Sí, és una de les bases de l’espectacle. I una cosa que m’ha sobtat molt és la quantitat de parelles estables que s’han format a través de Tinder.
Creu que no és el més habitual?
Potser la veig com una aplicació més pensada per a relacions esporàdiques. I cal reflexionar al respecte, perquè si tos acabem tenint parella per Tinder, l’app desapareix.