Àlvar Valls
“No sabem si anem cap al final o és el començament”
Ja vivia mig confinat a casa abans de l’expansió de la Covid-19 El dia a dia no li ha canviat gaire amb la nova situació ja que treballa al seu domicili, però com tothom també s’ha vist afectat per la realitat actual.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/19/6580e4079e17f.jpeg)
“No sabem si anem cap al final o és el començament”
El confinament a casa ha obligat milions de persones al món a canviar radicalment els seus hàbits diaris i adaptar-se a una nova realitat. Els més actius són els que tenen més dificultats per mantenir les indicacions de quedar-se a casa, tot i que s’ha vist que la gran majoria de gent compleix, però hi ha un altre grup força nombrós que al cap i a la fi tampoc no ha vist tan alterat el seu dia a dia personal. És el cas de l’escriptor Àlvar Valls, que acostuma a treballar des del seu domicili. “Amb la meva dona estem tancats a casa des del primer dia. El confinament en si a mi no m’afecta gaire perquè jo ja estic confinat gairebé sempre. Treballo a casa i no ens ve de nou, no ens afecta psicològicament”, explica Valls, que igual que la seva dona treballa en la correcció de textos. “Tenim feina encara, no ens ha variat això”, assenyala l’escriptor, que precisa que “les activitats del dia a dia no ens han canviat gaire. És cert que abans sortíem a dinar tres hores i ara no. Només sortim per anar a comprar el menjar i llençar les escombraries, i ja està, perquè no tenim ni gos ni gat”.
Amb tot, Valls deixa clar que tot i ser algú que ja passava força temps a casa, la realitat ha canviat per a tothom, siguis actiu de cara a l’exterior o no. “Una cosa és això i una altra és la situació general. La situació és molt seriosa perquè crec que no se’n sap ni la meitat del que està passant, almenys és la sensació que tinc. No sabem si anem cap al final o això només és el començament d’alguna cosa”, detalla Valls, que afegeix que “no ho passes bé, senzillament. Jo soc del tipus de població que no té defenses psicològiques, diguem, per encaixar la crisi”.
Per ell, és difícil mantenir cert grau d’optimisme veient la incertesa generada pel coronavirus arreu del món, però s’ha d’intentar tenir un punt de confiança i pensar que la crisi es podrà superar com abans millor. “Costa ser optimista quan es veu que els de dalt no saben gaire què està passant. Perquè un dia ens diuen una cosa i un altre ens en diuen una altra”, indica Valls, que puntualitza que “aquí, a Andorra, sembla que s’està portant de manera exemplar i ho celebro com a habitant”.
L’escriptor destaca la incomprensió davant moltes situacions que es van produint i la gran quantitat d’informació que es difon diàriament. “No entenc la situació i qualsevol notícia que em posessin al davant me la podria creure, tot i que no vull creure les ‘fake news’. Si em diuen que el virus s’ha difós artificialment potser no m’ho creuré, però tampoc ho descartaré”, assenyala. Per aquest motiu, crida a tenir paciència. “L’important és tenir calma i ser conscients que un mateix sol no hi pot fer res. Només podem tancar-nos a casa per no encomanar ni que ens encomanin i d’alguna manera seguir les instruccions que ens donen les autoritats sanitàries.”