Lola Vega
“No he pensat a deixar-ho perquè el karate em fa feliç”
Té 13 anys i és una de les cinc lluitadores de la Federació Andorrana de Karate que està present aquesta setmana al Training Camp de Suances (Cantàbria), primera sortida des de l’esclat de la crisi sanitària derivada de la Covid-19.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/19/6581f20dcefe7.jpeg)
“No he pensat a deixar-ho perquè el karate em fa feliç”
Està en plena concentració al Training Camp de Suances. Com està anant?
Molt bé, vam arribar dijous a la tarda, i ja vam tenir un parell d’hores o tres d’entrenaments, i els altres dies igual.
És la primera sortida després de la Covid. Imagino que en tenien ganes.
Sí, estàvem molt nervioses i il·lusionades de poder sortir i ho volem aprofitar al màxim.
S’està fent dur?
Una mica, però al final t’habitues. Són dies de cansament, però els entrenaments són molt xulos, i al final estàs fent el que t’agrada. Això fa que ho passem bé i que passin ràpids
Què li està agradant més?
La veritat és que tot, però potser em quedaria amb el fet de conèixer moltes persones noves, i també el fet de veure com treballa la gent en altres llocs i aprendre’n.
Imagino que tenir un mestre com Iván Leal.
I tant, és un luxe perquè l’Iván és un gran entrenador. Ha guanyat molts títols i està sent una gran experiència.
Suposo que ha estat una temporada complicada. Com ho ha viscut?
Va costar. El nostre entrenador va preparar-nos un entrenament virtual i estàvem a tope, i ell ens va ajudar molt durant el confinament. Va ser dur estar tant de temps entrenant-nos així, però ell ho va fer molt bé i va fer un gran esforç per fer-nos classes virtuals.
Com han anat les primeres competicions?
De moment hem tingut bons resultats després de la Covid. La primera competició va ser el Trofeu Nadal i encara no havíem sortit internacionalment.
Quines referents té en el món del karate?
Doncs diverses, la Sandra Herver, que és una persona que ha treballat molt dur per estar on està, el meu entrenador també m’ajuda molt, o també les meves companyes que són aquí.
Amb tot això que hem hagut de viure, li ha passat pel cap deixar el karate?
No he pensat a deixar-ho perquè el karate em fa feliç i em porta a un altre món perquè és increïble.
Quins objectius té després?
En principi fins a l’octubre, a la Lliga Nacional Espanyola, no tenim cap altra sortida.
Com va començar?
De petita jugava amb el pare de vegades a fer lluites perquè vèiem pel·lícules de karate, i un dia vaig apuntar-m’hi.
Li és fàcil compaginar-ho?
Sí, però has d’estar centrada en allò que vols.