Ricky Morat
“És un orgull i un honor poder representar Andorra”
Ha estat un dels primers jugadors que han representat Andorra a l’Europeu amateur de Segona Divisió. Iniciat amb el pitch and putt, el seu somni és poder arribar al Circuit Europeu o disputar un dels tornejos Majors.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/19/6581de2c4bf40.jpeg)
Ricky Morat
Com va anar l’experiència a l’Europeu?
Bé, va ser molt bona a nivell personal i també com a equip. Estem acostumats a jugar entre nosaltres, i aquest va ser el primer torneig internacional.
Què en trauria?
Remarcaria que ha servit per veure que el golf andorrà pot estar per competir amb seleccions de països més grans.
La remuntada contra Sèrbia va ser espectacular...
Va ser un punt d’inflexió perquè vam veure que podíem guanyar països importants, i també que això encoratgi els joves.
El fet de jugar tornejos importants també pot ajudar a atraure més base.
Sí, al final la intenció és que hi hagi més joves que es federin i que juguin a golf.
Què ha significat representar Andorra internacionalment?
Era el meu principal objectiu de la temporada, i a més, és un orgull i un honor poder representar Andorra.
Aquesta primera participació pot servir com a una primera pedra per al futur?
Sí, perquè al final ha tingut més repercussió mediàtica, i potser això també ajuda que algun patrocinador ajudi, o a tenir més subvenció de Govern.
L’any que ve hi ha Mundial. Amb il·lusió per ser-hi?
Sí, primer tenia pensat potser iniciar-me a nivell professional, però parlant amb el seleccionador hem dit de deixar-ho per un o dos anys més i així poder entrar al Mundial.
Té previst fer el salt?
Aquest any, al jugar l’Europeu, dona plaça per la classificatòria de Tercera Divisió, i la idea és potser fer el salt el 2023.
Alguns veuen el golf com un esport pijo i elitista. Què en diria?
Crec que la pandèmia ha fet que el golf es vegi molt per a tots els públics i ara hi ha molts federats perquè es juga a l’aire lliure i és més segur. Fins i tot hi ha gent que diu que no és un esport, i jo els animaria que ho provin i després em diguin.
Com va començar vostè?
Amb el meu pare, que jugava a pitch and putt a la Cortinada, i vaig animar-me, i després vaig passar al golf.
Li és fàcil compaginar amb el dia a dia?
No gaire. Entreno menys del que m’agradaria, però de moment no dona per viure i ho tinc més com a un hobby. Si algun dia veig que puc viure’n, doncs ja ho veurem.
Algun somni?
M’encantaria jugar al circuit europeu, en cinc o sis anys, i també poder jugar un dels tornejos Majors.