Fede Bessone
“Jugar també a futbol sala m'ajuda a desconnectar”
Per si no tenia ja prou compromís dirigint a l’equip colomenc i conciliant la vida familiar amb l’estrès professional, l’exfutbolista de l’FC Andorra s’ha incorporat fa unes setmanes, engrescat per Javier Saviola, a les files de l’intractable conjunt encampadà de futbol sala.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2024/01/23/65af90fddbdbf.jpeg)
Fede Bessone, Tècnic de l'FC Santa Coloma i jugador del Sideco Encamp
Es deixa enredar massa fàcilment.
Va ser Javier Saviola qui em va engrescar. Soc fàcil de convèncer i fa un parell de mesos em va animar a unir-me al Sideco Encamp per jugar amb ells i estic encantat. És un grup extraordinari, un altre rotllo, i gaudeixo molt, sincerament, tot i que vostè ja sap que soc futbolista de distàncies llargues i els moviments em costen una mica.
Són dues disciplines molt diferents.
Sí, per això. L’altre dia vaig fer un gol contra l’FS La Massana, en acció d’estratègia, i fa una alegria especial perquè veus reflectit a la pista el resultat de coses que els mateixos companys m’expliquen. M’ho passo molt bé, que al final es tracta d’això.
Ja li dona la vida? Temps per avorrir-se no en té.
Li puc ben assegurar que no! [riu] Entre les obligacions com a entrenador de l’FC Santa Coloma, els entrenaments amb l’equip de futbol sala, la vida familiar, les activitats extraescolars dels meus fills i tot plegat, no ens queda temps per a res. Ara bé, jugar ara amb l’Encamp també em serveix per a desconnectar.
I per oblidar l’eliminació de la Copa amb l’FC Santa Coloma.
Va ser una llàstima perquè vam fer un molt bon partit i els penals ja sap com són. Només la falta d’encert o d’inspiració ens va privar de passar de ronda i, tot i tenir una gran dificultat, el torneig és una via perfecta per poder aconseguir una plaça per a competició europea. I per aixecar un títol, clar.
Es reprèn avui la Lliga Multisegur, amb l’equip tercer.
I per descomptat que no renunciem a res. Serà molt complicat però tenim opcions de la segona plaça, estem a quatre punts, i, per què no, de lluitar per la Lliga. A més, l’al·licient de retrobar-nos, precisament, amb el Penya Encarnada, que ens va eliminar de la Copa, l’hem d’aprofitar. Tenim ganes de revenja esportiva.
Una llàstima la situació del Penya Encarnada.
No es pot culpar a ningú, perquè ells presenten els seus números, està tot correcte, però decideixen desaparèixer. És el perill de segons quins projectes. Et prometen una fitxa, signes, mous la família, i quan passen aquestes coses hi ha casos de gent que es queda penjada i és molt trist.
Lamentablement no és una problemàtica nova.
És una llàstima i no ajuda gens a la imatge de la Lliga andorrana, a la voluntat de transmetre que la competició nacional està creixent. No hi ajuda. Va passar amb el Sant Julià, l’Engordany, que aquest any no pot ni competir per sanció, i ara amb el Penya. Ja li dic, una pena.