Laura Solsona, joiera
“Al taller no ensenyo l’ofici, sinó a gaudir de la seva aplicació”
Formada tres anys en joieria a Florència, treballa com a professora d’aquesta matèria a l’escola d’art de Sant Julià de Lòria i de la capital. Avui imparteix un taller d’esmalts al foc a les 19 hores a la Llacuna en l’inici de la Setmana de la creativitat.
![Laura Solsona, Joiera](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2024/04/22/6625e9c8c1732.jpeg)
Laura Solsona, Joiera
Què són els esmalts al foc?
Els esmalts són una tècnica per aplicar color sobre metall, en aquest cas són esmalts vitrificables, que significa que són com una pols. L’esmalt té un color, és una pols similar a la sal i té una composició a base de minerals o d’òxid de metall. Escalfada, la pols es fon, fa com un vidre i aleshores dona un color al metall.
A quanta temperatura arriben?
El que farem serà un taller d’aplicació d’esmalts a baixa temperatura perquè anem entre els 600 i els 900 graus. S’escalfa amb un bufador una planxa de coure per fer collars o peces simples.
És el primer cop que fa el curs?
Aquest taller, sí. Intentem que la gent pugui aprendre tècniques diferents d’aplicació de color. La intenció és que els alumnes puguin tenir una aproximació a la joieria de curta durada, perquè és un taller que dura dues hores.
Com va començar la seva relació amb les joies?
Curiosament, a l’escola d’art d’Andorra a la Vella, d’on soc professora des de fa dos anys. M’hi vaig apuntar per una activitat lúdica, de distensió, i em vaig adonar que realment em passaven les hores molt ràpidament. Vaig deixar d’estudiar sociologia per acabar fent joieria a Florència. És un privilegi poder-te dedicar al que gaudeixes.
Com va ser l’experiència a Itàlia?
L’escola on vaig anar estava orientada a la creació de joieria contemporània, no es limitava únicament a la tècnica estricta, tot i tenir una part conceptual molt important.
Fins a quin punt l’omplen els tallers?
És un goig veure la gent realitzada. La joieria en si és un ofici i transmetem els valors i una tècnica, però no ensenyes l’ofici en si, sinó a gaudir de l’aplicació de l’ofici. Una mica més en l’àmbit artístic, no tan professional. És gratificant ajudar la gent a desenvolupar el vessant artístic.
A l’escola quin vessant està més marcat?
L’artístic, també, en cap cas el professional. Tinc casos d’alumnes que, com jo, després de passar per l’escola s’hi han volgut dedicar professionalment. Tot i això, que sigui artístic no vol dir que no pugui ser professional. Hem d’entendre que hi ha molts perfils i diferents intencions darrere de venir a practicar la joieria.
Algun projecte més en ment?
Evidentment, tinc interès a poder formar la meva marca i vendre les meves joies, però encara és molt embrionari.