'Cas Pujol'
La defensa dels Pujol denuncia un document aportat pels Cierco
La defensa dels Pujol al·lega que la nota de Ferrusola sobre “missals” és una fotocomposició
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/17/657e7a551bd7c.jpeg)
La defensa dels Pujol denuncia un document aportat pels Cierco
Les sospites que tenien les diferents parts implicades en el cas Pujol sobre la veracitat i l’origen d’alguns dels documents que Higini Cierco va lliurar voluntàriament als fiscals espanyols han començat a concretar-se. La defensa de la família Pujol a Espanya, amb Cristóbal Martell i Albert Carrillo, ha denunciat davant el jutge de l’Audiència nacional José de la Mata que el document que vincula la nota manuscrita de Marta Ferrusola, esposa de Jordi Pujol, sobre “traspassos de missals”, amb una sol·licitud d’operacions amb una entitat bancària del país l’any 1995 és una “fotocomposició”.
Els advocats posen sobre avís el jutge De la Mata sobre la fiablitat del document a partir de l’evidència que l’esmentat escrit sobre l’operació bancària ja li va ser tramès al seu moment per mitja d’una comissió rogatòria “sense la fotocomposició resultant” d’adjuntar la nota manuscrita de Marta Ferrusola. En el comentari en qüestió, la dona de l’expresident de la Generalitat escriu el següent: “Reverend mossèn, soc la mare superiora de la Congregació, desitjaria que traspassés dos missals de la meva biblioteca a la biblioteca del capellà de la parròquia, ell ja li dirà on s’han de col·locar. Molt agraïda.” La nota manuscrita amb data del 14 de desembre del 1995 figura –tal com es pot veure al document que es reprodueix al costat– sota una ordre de transferència de dos milions de pessetes cinc dies més tard. Les al·legacions dels advocats de la família Pujol tracten d’aquesta manera de qüestionar l’origen del document bancari en el qual suposadament es va utilitzar un llenguatge en clau per sol·licitar la transferència.
L’expresident de la Generalitat Jordi Pujol es va negar ahir a fer cap tipus de declaració sobre el polèmic document en el qual suposadament la seva dona es feia passar com la “mare superiora de la congregació” a l’hora d’operar amb els diners que la família amagava al país.
L’afer dels documents lliurats pels Cierco a la justícia espanyola té una segona derivada que encara està sota anàlisi. Ja que es tracta de documentació d’altres bancs, els dubtes planen sobre quina ha estat la via que ha permès que acabin en mans dels Cierco.
Informen des de fa tres anys
L’advocat a Espanya dels germans Cierco en un escrit tramès a la fiscalia amb data d’entrada del 3 de maig reconeixia que els seus clients van col·laborar quan se’ls va demanar informació de les operacions dels Pujols al país, tot i que Higini va dir a la batlle que del lliurament d’informació se n’havia assabentat a través de la premsa. Tal com va publicar el Diari dissabte passat, els ex-màxims accionistes de BPA van entregar voluntàriament a la fiscalia d’Espanya documents del cas Pujol per incriminar altres bancs.
CINCA LAMENTA QUE ANDORRA SIGUI "VÍCTIMA COL·LATERAL"
L’afer Pujol i la nota manuscrita van ser protagonistes ahir de l’entrevista que el ministre de Finances, Jordi Cinca, va concedir a El Matí de Catalunya Ràdio, amb Mònica Terribas. Cinca va tornar a lamentar que la imatge d’Andorra es vegi esquitxada i que el país en sigui “víctima col·lateral” malgrat els anys transcorreguts. “M’agradaria que se’ns jutgés pel que estem fent ara”, va manifestar el ministre, destacant totes les reformes engegades. “Des del 2011 fins ara és espectacular el que s’ha fet”, va defensar.
Sobre la nota manuscrita, el ministre va indicar que “sembla una evidència” que es cometia frau fiscal però hi va afegir que el que s’ha de determinar és si els diners tenien una procedència il·lícita. “Aquesta és la qüestió” que, va precisar, ell no pot aclarir. Va recordar que Andorra persegueix “des de fa molts anys” els diners il·lícits fruit de delictes i que les entitats bancàries tenen mecanismes de control per verificar-ne l’origen dels diners, però que “el diner procedent del frau fiscal no estava interpretat com diner il·lícit i podia superar els mecanismes de control”. No obstant això, va assenyalar referint-se als Pujol que “interpreto que quan una entitat es treu del damunt aquests clients és perquè li preocupa”, ja que “són persones significades. Qualsevol persona amb responsabilitat pública té una categoria dins dels bancs de persona exposada i, per tant, els requisits encara són més intensos”.
Qüestionat per les coaccions per part de policies espanyols denunciades per Higini Cierco, el ministre va tornar a insistir que no en van ser coneixedors quan suposadament van succeir –i que és quan podrien haver actuat per via diplomàtica, va dir– i que ara serà la justícia qui haurà de determinar-ne la veracitat. Cinca també va parlar de les greus conseqüències que podria haver tingut l’afer BPA en el sistema financer. “Era fàcil que les altres entitats també s’haguessin quedat aïllades”, va asseverar, destacant que la gestió de la situació va permetre aturar-ho.
D’altra banda, el ministre, qüestionat per l’aparició als papers de Panamà i el cas Orfund, va assegurar que mai no es va plantejar deixar el Govern perquè entén que així s’ha d’actuar “quan tens la tranquil·litat que això és fals”. I sobre el seu futur polític, va indicar que no es veu com a candidat a cap de Govern després de “sis anys duríssims”, especialment els dos darrers, va precisar, i “d’un desgast personal enorme”.
Cinca també va tenir paraules per al nou Copríncep francès i per celebrar que l’electoral gal hagi triat un europeista, atès el camí encetat pel Principat d’obertura i acostament a Europa.