reportatge
Històries de supervivència
Sandra Ibarra i Albert Llovera van explicar a 200 joves què és allò que realment importa a través de les seves experiències de superació personal.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/17/657f0fc9ce57c.jpeg)
Històries de supervivència
Què és allò que realment importa? Per a alguns podria ser aconseguir un ascens, per a d’altres ser milionaris, fins i tot n’hi ha que creuen que el més preuat en aquesta vida és un cotxe descapotable de luxe. Per Sandra Ibarra, el que realment importa és la salut, així ho va explicar a la conferència que va organitzar la fundació Lo Que de Verdad Importa, que va aplegar 200 joves al Centre de Congressos d’Andorra la Vella. Ibarra tenia poc més de vint anys quan li van diagnosticar una leucèmia limfoblàstica aguda, càncer a la sang, i té clar que allò que és realment transcendent a la vida es pot traduir en coses tan petites com “empassar saliva”, un gest que no va poder posar en pràctica quan va perdre la salivera a causa d’un tractament. “Havia de beure aigua cada cop que feia una mossegada.” La seva és una història de superació, la vida d’una dona que no s’ha volgut definir com una malalta i que considera que les crisis “són riscos i oportunitats”. Ibarra, model i periodista de professió, va posar el comptador de la seva vida a zero en més d’una ocasió, especialment quan va superar la recaiguda de la malaltia el 2002, i va apuntar que es va sentir curada quan va ser capaç “d’escoltar la meva cançó preferida i no plorar”. Durant més d’una hora el grup de joves va escoltar el relat de superació de la model, que va finalitzar la intervenció recordant, entre d’altres, que “les decisions que prenem ens fan ser el que som” i que “la vida no es pot allargar, només es pot eixamplar”.
La conferència d’Ibarra va anar precedida per la història de superació d’Albert Llovera. El pilot exerceix de president d’honor de la fundació i va relatar als oients els entrebancs als quals s’ha hagut d’enfrontar. Tanmateix, va encoratjar els joves a “sobreposar-se a les adversitats” que es trobaran al llarg de la vida.