La Uifand exigeix més mesures a les immobiliàries per lluitar contra el blanqueig
L’òrgan demana que facin constar les sospites de possibles casos si se’n tenen indicis
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/18/658012c92ca37.jpeg)
La Uifand exigeix més mesures a les immobiliàries per lluitar contra el blanqueig
La Unitat d’Intel·ligència Financera d’Andorra (Uifand) demana a les immobiliàries més accions per prevenir possibles casos de blanqueig de capitals. En una nota que va fer pública el passat 1 d’agost, l’ens destacava que havia detectat “mancances presents” dins del sector i que per això els instava a impulsar un conjunt de mesures per pal·liar-les.
En l’escrit, l’òrgan, que vetlla per l’eficàcia dels mecanismes d’alerta d’un possible desviament de diners per al seu ús fraudulent, constatava que “en ocasions” hi ha immobiliàries que no tenen un coneixement “suficient” dels seus clients. Aquest contacte amb els socis, que es pot produir de manera “informal”, segons la Uifand no està “prou documentat”. A més, alertava que el nombre de declaracions de sospita presentades per les empreses del sector és “baix” i que en algunes situacions, quan existeixen sospites de blanqueig d’un potencial client, s’opta per no fer negocis amb ell, però no es fa una declaració de sospita davant de la mateixa Uifand.
És per això que l’ens reclama que les immobiliàries facin constar aquests possibles casos si tenen indicis d’una presumpta activitat delictiva, tal com estableix la Llei de prevenció i lluita contra el blanqueig de diners o valors i el finançament del terrorisme, aprovada l’any passat. També aconsella tenir un coneixement “més exhaustiu” dels clients a través de documents que s’haurien d’anar actualitzant i recomana classificar els potencials socis en funció del seu nivell de risc i justificar-ho. De fet, l’organisme subratlla que en termes generals, el coneixement de l’activitat professional dels clients es limita només a una comunicació verbal i que per tenir un control més estret, caldria justificar-ho documentalment i a través de més fonts, com ara els currículums.
L’Origen dels fons
D’altra banda, la Uifand alerta que en general, l’origen dels fons aportats pels clients amb els quals es té una relació “no es troba degudament acreditat”, i per aquest motiu, creu que seria convenient “sol·licitar documentació acreditativa” per conèixer d’on provenen els diners. Consideren, però, que aquestes aportacions informatives han de ser més exhaustives que les transferències bancàries, ja que a través d’aquests moviments només es pot acreditar la procedència o el mitjà de pagament emprat, però no l’activitat que els ha generat.
Paral·lelament, la Uifand alerta que existeix un desconeixement “generalitzat” per part de les immobiliàries referent a les llistes de persones i entitats que tenen vincles amb el terrorisme o el seu finançament. L’òrgan considera que aquests documents, que han estat elaborats per l’ONU, són molt importants per tal de revisar de manera “periòdica” i poder detectar si apareix un possible client.
ALERTA TAMBÉ A ECONOMISSTES I ADVOCATS
La Uifand també va publicar amb anterioritat dues notes més per demanar més accions al sector dels economistes, auditors, assessors fiscals, gestories i als advocats. Considera que si bé el coneixement dels clients és adequat, els demana que formalitzin i documentin les seves relacions. A més, també els recomana fer una classificació “efectiva” dels clients en funció del seu risc i demanar-los més documentació identificativa per a determinades relacions. A més a més, tant pels economistes com pels representants lletrats, considera que l’origen dels fons aportats pels clients que són objecte de relació no es troba degudament acreditat i que en general no es fan comprovacions mitjançant cerques a les bases de dades ni verificacions de les accions dutes a terme pels clients.