A LA CONTRA
Jurassic Pas
El d(i)a de la marmota a la reunió de poble del Pas tornen a sortir els mateixos temes de sempre. Aquest cop sí? Els més veterans ho tenen clar...
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/18/658047ed8f6b2.jpeg)
Jurassic Pas
Dia 4. Avui toca pujar al Pas de la Casa, a una reunió de poble de DA. Espot, a banda de ser extremament intel·ligent, d’estar sobradament preparat, de ser una boníssima persona i de ser irresistiblement atractiu (fins aquí el paràgraf inicial que m’han exigit redactar per poder cobrar l’article), ha decidit mostrar-se també com el candidat més magnànim. Que al Diari ens en fotem de les clapes de públic als actes d’SDP, ell convoca una reunió de poble al Pas per demostrar que no és un problema de sex appeal, que ell també té actes desèrtics. Por mi amigo Pepe mato, ¡maaaaato! La jugada, però, no li surt bé. I mira que s’hi esforça, fent vint minuts tard a l’acte per veure si la gent es desil·lusiona i marxa. Però no hi ha manera. Veieu com n’és de bo!
Aquí no hi ha clapes perquè les persones compten, sobretot les persones que treballen per l’enorme maquinària de DA, que et recorden que avui hi ha acte i compten si hi has vingut o no, i la gent, clar, no vol deixar de ser comptada... No tothom hi arriba optimista, però. Un dels veterans, que arriba poc abans que Espot, s’assegura abans de seure de si és a la sala correcta: “Aquí és allà on diuen que faran moltes coses i després no foten res?” Un cop li confirmen que sí, que és en una reunió de poble, s’asseu i espera el futur cap de Govern (les persones compten, la puntualitaaaaat, mmm, tampoc tant).
L’acte segueix una estructura clàssica: 1. Ens passen l’espot de l’Espot; 2. Jordi Torres ens recorda com l’han petat al Pas els darrers anys i com la continuaran petant si els voten; 3. Espot ens explica el programa, que es fonamenta en tres pilars de sostenibilitat poc sostenibles (al pilar econòmic li dedica 10 minuts i els dos altres se’ls ventila en mig minut, això no s’aguanta!); i, per fi, arriben les preguntes. A veure què preguntaran... Més descomptes per al túnel d’Envalira (tengui!), cens emfitèutic (tengui!), quotes de temporers (tengui!), abandó del comú (tengui i ursai!), soroll a les nits (tengui!). Diu la llegenda que abans d’extingir-se, els dinosaures que vivien a la zona del Pas ja reclamaven aquests temes... Però es veu que no hi ha manera... Deu ser allò que comentava el veterà que seu davant meu, allò de les promeses i els fets...