'Apanyar-se' durant la crisi
La websèrie Apanyats, de la quals Hèctor Mas és un dels protagonistes, ha estrenat aquesta setmana un nou capítol a través del canal a YouTube, anomenat ‘Confinyats’, en què els protagonistes intenten trobar solucions a la Covid-19.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/18/6580ce9a91464.jpeg)
'Apanyar-se' durant la crisi
Intentar apanyar-se durant el confinament buscant la millor manera de passar-lo o per evitar el contagi de la Covid-19. Aquesta és la creació de cinc amics, exestudiants de comunicació audiovisual a la Univerisitat Pompeu Frabra de Barcelona. I entre ells, Hèctor Mas, director del festival Ull-Nu i net de l’artista Sergi Mas. Sota el nom d’Apanyats, els cinc amics (Adrià Espí, Lluís Ferrer, Joan Losada, Hèctor Mas i Martí Pavia) van crear una websèrie a través de la plataforma digital YouTube l’any 2014. Amb vídeos d’una durada de màxim set minuts i amb unes sis càpsules, van arribar a fer dues temporades. Ara, a més, han tornat amb un nou vídeo tot i que no es plantegen la possibilitat d’estrenar una tercera temporada com a tal.
Confinyats, aquest és el nom escollit per a l’ocasió. Hi apareixen dos personatges: l’Aleja Morón i l’Hector Nabis. El capítol, creat telemàticament entre Xàtiva, Andorra i Barcelona, aborda amb el seu característic humor trash i esbojarrat el confinament d’aquestes dues persones. La “ment brillant” de l’Hector perpetua algun apanyo per protegir-se del coronavirus. I tot amb l’ajuda, però des de la distància, del personatge de l’Aleja.
“El to és una mica gamberro”, diu Mas. “Ens agrada pervertir els formats audiovisuals”. Però no només això, també la realitat, ja que al capítol, disponible des de dijous passat, es pot veure com els protagonistes intenten arreglar les coses, però en veritat, res els sortirà bé.
I tot amb un pressupost limitat. La primera temporada va tenir un cost de 60 euros, ja que el rodatge es va dur a terme al pis a on vivien Mas, Espí i Ferrer. En canvi, la segona temporada, el preu va ascendir a 200 euros per la compra d’algun material i sense extreure’n cap rendiment econòmic. “La intenció era passar-ho bé, ja que sabíem que el format tenia un to que no era apte per a la televisió. Vam aconseguir un resultat molt boig”, va explicar Espí.
Una història que continua viva i que més endavant va comportar que la majoria del grup s’endinsés al projecte El mort viu l’any 2015, que van aconseguir ser guardonats amb un premi Ondas.