El testaferro de Zaplana hauria ingressat 6,4 milions a BPA
Joaquín Barceló hauria efectuat 50 operacions diferents entre el febrer de 2004 i el febrer de 2007
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/18/658050cc2c419.jpeg)
El testaferro d'Eduardo Zaplana i Ignacio González va amagar 156 milions a BPA
La policia andorrana ha detectat 50 ingressos en efectiu per un valor de 6 milions d'euros d'un testaferro d'EduardoZaplana, segons informen diversos mitjans. En el marc del casErial, el jutjat d'Instrucció 18 de València, ha pogut conèixer el funcionament a l'estranger de la suposada trama que liderava l'exministre de Treball del Partit Popular espanyolEduardoZaplana. La investigació ha permès establir les connexions entre els fons a Andorra, Luxemburg i altres comissions il·lícites, que en total es tractaria de 20 milions d'euros. Algunes de les indagacions que s'han fet a altres països han aconseguit reconstruir l'entramat del cas, en el qual el testaferro de Zaplana,JoaquínBarceló, ja investigat per blanqueig al Principat, en seria la peça clau.
En un informe emès per la Policia Andorrana s'explica que la relació amb BPAva començar amb l'obertura d'un compte bancari de Barceló en el qual tambéhiconstaven com a titulars la seva dona i la seva filla i hi van ingressar 6,4 milions d'euros. Els ingressos, segons el cos de seguretat, es van efectuar amb 50 operacions diferents entre el febrer de 2004 i el febrer de 2007, conceptudes com "entregues en efectiu" per un total dequasi6 milions d'euros. De totes aquestes, es té coneixement que 43,les qualssuposen 5,4 milions d'euros, responien al "sistema de compensació" amb 30 comptesnumèricsi 11 societats a la vegada. En aquest sentit, segons l'informe BPAhauria facilitat a Barceló aquest mètode permobilitzarels diners, que consistia en l'intercanvi metàl·lic amb altres clients. És a dir, uns clients actuaven com caixers automàtics per facilitar els diners en efectiu a altres sense que haguessin de pujar d'Espanya o baixar l'efectiu des d'Andorra i així evitar un control a la frontera. Suposadament, l'entitat bancària posava els clients en contacte entre ells i posibilitava les operacions per evitar la circulació de l'efectiu. Aquest sistema quedava amagat als extractes dels comptes bancaris com a reintegraments en efectiu.