IMMIGRACIÓ A ANDORRA
Els temporers avisen que Andorra no surt a compte
Consideren que compensa cada vegada menys treballar al Principat a causa dels sous baixos i pels preus de lloguer prohibitius
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/20/65831e0ea9086.jpeg)
Un cambrer en una terrassa.
L’increment exponencial dels preus de lloguer sumat a uns sous cada vegada més ajustats està provocant que alguns temporers es plantegin la rendibilitat de desplaçar-se fins al Principat per treballar només per a un període de temps específic. Així ho van expressar ahir alguns d’aquests treballadors temporals a les portes del servei d’Immigració. “Ja no surt tan a compte com abans”, assegura Lucas Andrés, un temporer que actualment treballa en l’àmbit de la restauració a Arinsal. “Abans cobraves més i no havies de destinar tants diners a l’allotjament”, denuncia, tot destacant que mentre fa uns anys pagava entre 350 i 400 euros per un pis, ara no en troba cap que se situï per sota dels 700. “Un altre problema és el fet que t’has de gastar gairebé 3.000 euros per entrar a un pis!”, afegeix indignat. Uns metres més enllà, Nicolás Cabrera, també temporer, coincideix amb l’Andrés tot afirmant que la situació està travessant una línia vermella. “Crec que ja està passant mig de moda venir a treballar a Andorra perquè no compensa”, comenta des de la seva experiència. En el seu cas, ja porta treballant quatre temporades d’hivern al Pas de la Casa. Aquesta serà la seva primera temporada d’estiu. “Tinc un bon sou però sé de primera mà pels meus companys que els números no quadren”, assegura, a més de detallar que és empleat en un local de restauració del Pas de la Casa. “Hem de pagar 500 euros de lloguer, treballar moltes hores... la situació cada vegada és més difícil”, afegeix.
“Està bé per a algú que vol provar l’experiència de fer temporada, però és clar que hi ha certes traves quant a l’allotjament”, indica Lucrecia Pedrón, que va fer la seva primera temporada l’any 2015. “Jo vaig tenir la sort de poder-me allotjar a casa d’un amic però veig els grups de Facebook cada dia i sé que la gent està desesperada buscant un lloc on allotjar-se”, relata. Per altra banda, Wesley Carvalho apunta que “en la meva professió sí que val la pena venir, però en d’altres com ara l’hoteleria o la restauració no ho tinc clar”. Ell, de fet, ha viatjat des del Brasil per treballar en la construcció. “Penso que és bo que hagin obert quotes a l’estiu ja que necessitaven treballadors”, afegeix.
Per altra banda, els temporers que es troben treballant en la seva primera temporada –tot i reconèixer la gravetat de la situació– es mostren més optimistes. “Et pot costar més o menys però la veritat és que s’aconsegueix feina, en comparació amb altres llocs”, assegura Noelia Rodríguez, que també explica que, en el seu cas, ha aconseguit un contracte anual per entrar a treballar a Viladomat. “Crec que paguen millor que a Espanya i aquí hi ha molta més seguretat que a l’Argentina”, destaca al costat de Lisandro Estancio, que assegura que una de les principals raons per establir-se a Andorra ha estat precisament el tema de la seguretat. “S’hi està bé, aquí. Penso que la seguretat és el més important i és una bona raó per quedar-te”, apunta.
Tots ells, però, coincideixen en el fet que l’odissea per trobar pis, a l’estiu, s’ha desbloquejat. “Ara no he tingut problemes per trobar allotjament però a l’hivern és molt difícil”, insisteix Cabrera, a més de destacar que al setembre només trobava pisos petits per preus prohibitius. “Jo aquest estiu he trobat pis però també és cert que el centre ja estava complet i m’ha hagut d’allunyar”, comenta Rodríguez.