POLÍTICOTERÀPIA, Carine Montaner
Apassionada i autèntica
Carine Montaner es defineix com una persona apassionada, lluitadora i autèntica, i és que la nostra candidata no deixarà de pensar el que pensa ni de fer el que vol fer per allò del què diran.
![](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2023/12/21/65841ead64ee3.jpeg)
Carine Montaner
Quan creu en una idea hi va a fons, però de la mateixa manera, com va comentar a l’entrevista, de vegades ha vist que rectificar era de savis i ha tingut la humilitat i la flexibilitat necessàries per poder acceptar un canvi de paradigma.
El somni pendent de Carine és el de donar qualitat de vida als ciutadans, la qualitat de vida que creu que es mereixen i que ara no tenen. Un cop vegi que el país està millor podrà enfocar-se en un nou somni. O potser ho aprofitarà per descansar? Apareix un somriure a la seva cara quan recorda la seva iaia. D’ella destaca la seva capacitat de lluita i el seu gran cor. En la seva padrina s’emmiralla i inspira, especialment en aquells moments en què la por vol prendre el control de la seva vida. Carine és una dona valenta, però té molta por que els seus sers estimats pateixin per culpa d’una malaltia.
Potser part d’aquesta por és perquè considera que el seu més gran assoliment vital han estat els seus fills. Durant l’entrevista posa alguns exemples de quan ho ha passat malament, sempre per temes polítics, i de com el seu focus estava posat en les repercussions que podia tenir en els seus fills i el seu entorn.
Carine es defineix com una persona molt tolerant, però fins i tot els déus tenen un taló d’Aquil·les així que la dolenteria la fa sortir de polleguera i li esgota la paciència. Li costa molt tolerar la gent que fa mal als altres. Sovint la por ve acompanyada de la seva cosina germana l’angoixa. Carine comenta que ara mateix no hi ha gaire cosa que l’angoixi. Sembla que durant la pandèmia de la Covid-19 va fer un màster en angoixa i estratègies de gestió i afrontament de l’angoixa. De fet, l’angoixa té un component subjectiu. Si teniu més d’un fill ho podreu identificar perfectament. Aquella angoixa que sentíem amb la nostra primera criatura va quedar minvada amb la segona i completament desterrada amb el tercer dels fills.
Si pogués tirar el temps enrere, la Carine s’ho miraria tot com qui va al cinema però amb molta cura de no tocar res, de no canviar res, de no alterar res del viscut, ja que considera que totes les experiències viscudes, per terribles que fossin, l’han feta més forta i més sàvia. Carine no pot viure sense l’amor. Tenim uns candidats ben romàntics. O potser és que no donem prou importància a l’amor. De fet, ben mirat, l’amor per la feina sol ser la diferència entre un resultat ordinari i un resultat extraordinari.
Tot i que diu que sol estar de bon humor, hi ha una cosa que li fa perdre la paciència i desperta el monstre que tots portem a dins: la presa de pèl. A Carine la fa enfadar terriblement quan veu que li volen prendre el pèl o quan veu, així en general, que algú vol prendre el pèl a la gent. Reconeix obertament que la seva darrera mentida va sortir de la seva boca durant la pandèmia. De fet, accepta que no només va dir-ho una vegada, sinó que sovint deia que estava bé quan en realitat estava trencada per dins. Podem ser sempre sincers? Podem mostrar la nostra vulnerabilitat? Home, com a psicòleg et diré que és millor que no et vegin ferit ja que el més probable és que en lloc de donar-te la mà, ho aprofitin per trepitjar-te.
I ja per acabar hem de dir que la Carine té el costum d’anar perdent les claus. Si la teniu a prop penseu a assegurar-vos que té les claus abans d’abandonar la reunió o la visita, de ben segur que li estalviareu una mala estona.
ACTITUD Comunicativa Carine ha gaudit de l’entrevista i de compartir les seves idees, pors i aspectes més personals. Ha estat l’entrevista més llarga de totes i encara hauríem continuat xerrant una bona estona. Carine s’ha mostrat relaxada, confortable i oberta al debat d’alguns conceptes psicològics i amb molta curiositat.
DADA CURIOSA Carine porta la docència a la sang, i ho ha manifestat tant amb la seva curiositat com a l’hora d’estructurar les seves respostes i el seu discurs. Durant l’entrevista ha oscil·lat entre els rols d’alumna, experta i col·lega.