PROBLEMES MOTRIUS
Clam per fer una Andorra més accessible
![Una persona en cadira de rodes passejant per la capital.](https://imagenes.diariandorra.ad/files/image_large/uploads/2024/08/31/66d29a59ee31d.jpeg)
Una persona en cadira de rodes passejant per la capital.
Els Jocs Paralímpics de París estan servint com a teló de fons per posar al debat públic l’accessibilitat i la inclusivitat, també a Andorra, sense estar exempts de crítica per part de les associacions. “Es va millorant, però es podia fer millor si hi hagués més voluntat”, va explicar el representant de les entitats cíviques a la comissió pel foment de l’accessibilitat, Miquel Llongueras, que comenta que la mobilitat i l’accessibilitat en l’obra privada està ben encaminada, però pel que fa a la pública s’ha de fer un “esforç més important”. Un exemple és la seu del Consell General, per al qual tant l’accessibilitat per moure’s per dins del recinte com per arribar-hi és “dolenta”, descriu Llongueras. “Per accedir-hi des de la rotonda, els pendents són massa forts per a una persona i la rampa des de la plaça del Poble és massa llarga, és accessible, però no adaptable”, lamenta.
Pel que fa a la via pública, el representant de la comissió comenta que “es van millorant” els accessos. S’han executat carrers adaptats, com ara la desaparició de voreres, però reclamen que s’hi aportin més recursos i esforços per poder eliminar les barreres arquitectòniques. De fet, Llongueras defensa que una bona mobilitat i accessibilitat afavoreix tothom. “La mobilitat no afecta només un discapacitat, cada vegada l’esperança de vida creix més i hi ha més números que en algun moment de la vida puguin augmentar els discapacitats”, afirma el membre de la comissió.
En la mateixa línia es mostra l’esportista Albert Llovera. “S’ha pogut fer força cosa, però s’hauria de fer més”, declara Llovera sobre l’accessibilitat a la via pública, tot i que també diu que el país “està força bé i ben adaptat”. El pilot de ral·lis destaca que “hi ha llocs antics on la vorera no es pot ampliar” i admet que l’orografia i el terreny “no acompanyen gens”. Tanmateix, el pilot fa una crida que els comuns es posin “més el dia” sobre aquesta temàtica.
De fet, una de les principals reclamacions de les associacions del país és que s’aprovi la llei d’accessibilitat universal, que s’ha quedat antiga perquè data del 1995 i ja fa sis anys que estan esperant que entri a tràmit parlamentari. La comissió per al foment de l’accessibilitat té la intenció d’oferir unes jornades obertes a final d’aquest any per oferir formació tècnica sobre la mobilitat i l’accessibilitat. D’altra banda, Llongueras comenta que esperen que la nova llei d’accessibilitat pugui aprovar-se a final d’aquest any, tot i que encara no ha entrat a tràmit parlamentari.